Karl-Petter Thorwaldsson Ruotsin LO:n uudeksi puheenjohtajaksi
Karl-Petter Thorwaldssonilla, 47, on monipuolinen kokemus erilaisista työtehtävistä Ruotsin työväenliikkeessä. Koko 2000-luvun hän on työskennellyt yhtä aikaa metallityöläisten liiton IF Metallin toimitsijana ja vapaan sivistystyön ison järjestön ABF:n puheenjohtajana. Sitä ennen hän toimi useita vuosia sosialidemokraattisen puolueen viestintäpäällikkönä ja sosialidemokraattisen nuorisojärjestön SSU:n puheenjohtajana.
Vuonna 1990 valinta demarinuorten puheenjohtajaksi merkitsi uutta avausta hänen työurallaan. Sitä ennen hän työskenteli kaksitoista vuotta Bröderna Hammarstedtin konepajalla Växjössä.
Jäsenkehitys kova haaste
Ennen valintaansa LO:n puheenjohtajaksi Thorwaldsson nimesi LO:n ja sen jäsenliittojen kolmeksi kovimmaksi haasteeksi työttömyyden, jäsenliittojen jäsenkehityksen ja tes-kamppailun yhtenäisyyden. Hän sanoi palavansa halusta toimia sen puolesta, että työväenliike näyttää, miten työttömien määrä saadaan laskuun. Ruotsissa on tällä hetkellä 400 000 työtöntä.
Jäsenkehityksen kääntäminen alamäestä nousuun vaatii Thorwaldssonin mukaan ennen muuta luottamushenkilöiden ja työpaikkojen ay-aktiivien sisukasta jalkatyötä. Mainostoimistoja työllistämällä siihen ei päästä, hän korostaa.
LO:n ja sen jäsenliittojen yhtenäisyys tes-kamppailussa vaatii kaikkien liittojen näkemysten herkkää kuuntelemista, Thorwaldsson linjaa.
Ruotsin mediassa häntä on luonnehdittu taitavaksi esiintyjäksi sekä avoimeksi ja sosiaaliseksi. Kaikkia näitä ominaisuuksia puheenjohtaja tarvitseekin, jotta LO:n asema ruotsalaisessa yhteiskunnassa hänen johdollaan voimistuisi.
Viime vuosina LO:n vaikutusvaltaa ovat nakertaneet järjestäytymisasteen aleneminen ja eriseuraisuus tes-kamppailussa. Vaikeuksia LO:lle ja sen jäsenliitoille on aiheuttanut myös neljän porvaripuolueen hallituksen haluttomuus neuvotella palkansaajia koskevista ratkaisuista ay-liikkeen kanssa.
Ennen Thorwaldssonia LO:n puheenjohtajana toimi Wanja Lundby-Wedin. Hän aloitti tehtävässä vuonna 2000.